Римско царство — разлика између измена
Садржај обрисан Садржај додат
Нема описа измене |
|||
Ред 127:
{{Посебан чланак|Калигула}}
Иако поједини историчари сумњају да је [[Калигула]] био умешан у Тиберијеву смрт, вероватно је да је стари цар умро природном смрћу. Преторијански префект [[Невије Суторије Макрон|Макрон]], играо је кључну улогу у обезбеђивању Калигулиног престола. Калигула је прихватио моћи принципата које му је сенат поверио и 28. марта ушао у Рим где га је поздравила одушевљена маса.<ref>Светоније, Живот Дванаест Цезара, Калигула</ref> Пошто је био син омиљеног Германика, Калигула је описан као први цар коме су се дивили сви на целом свету.<ref>[http://II.10. Филон Александријски, Посланство Гају]</ref>
Упркос томе, Калигулина владавина остала је упамћена по сукобу са сенатом, мегаломанским грађевинским подухватима, његовој екстраваганцији и бројним скандалима. То је резултовало Калигулиним убиством почетком [[41.]] године.
=== Клаудије, 41. – 54. ===
Линија 158 ⟶ 135:
Клаудије је био први император кога је на престо довела подршка преторијанаца, а не сената. Стога се Клаудије на почетку своје владавине ослањао на преторијанце. За време Клаудија, Римско царство поново се проширило, по први пут после Августа. Провинције [[Тракија]], [[Норик]], Лукија и Јудеја су анексиране али најважније је било освајање [[Британија (провинција)|Британије]] [[43]]. године. Сам Клаудије довео је значајна појачања римским снагама у Британији и отпочео припреме за офанзиву. Због његових напора, сенат га је почаствовао тријумфом.
Након неколико неуспешних бракова, Клаудије се по четврти пут оженио својом рођаком, [[Агрипина Млађа|Агрипином Млађом]]. Ускоро је усвојио и њеног сина Нерона, па су он и Клаудијев син, [[Британик]], проглашени за заједничке наследнике. Међутим, већина античких историчара слаже се да је амбициозна Агрипина отровала Клаудија да би довела свог сина Нерона на власт.
|