Накаока Шинтаро
Накаока Шинтаро (јап. 中岡 慎太郎, транслит. Nakaoka Shintarō; Китагава, 6. мај 1838 — Кјото, 12. децембар 1867) био је самурај бакумацу периода, близак пријатељ Сакамото Рјоме и део покрета за свргавање Токугава шогуната.[1]
Шинтаро Накаока | |
---|---|
![]() Накаока Шинтаро | |
Датум рођења | 6. мај 1838. |
Место рођења | Китагава, Јапан |
Датум смрти | 12. децембар 1867.29 год.) ( |
Место смрти | Кјото, Јапан |
Биографија
уредиНакаока је рођен у области Тоса у месту који се данас зове Китагава у префектури Кочи, као син сеоског старешине. Као и добар део младих Тоса самураја, 1861. године почиње да учи вештину мача (Кенџуцу) код Такечи Ханпеите где први пут долази у контакт са идејама „Соно џои“ покрета. Врло брзо постаје један од чланова Ханпеитове организације „Тоса Кинното“ заједно са око 200 већином ниже рангираних „каши“ самураја, укључујући и Сакамото Рјому.[1] Након неуспелог државног удара 30. септембра 1863. године, бежи са још неким пријатељима у округ Чошу, тада главним про-џои округом који је био за смену шогунске феудалне власти. Делећи исте идеје, приштупа борбама Чошу клана у учествује у разним акцијама против владе. Године 1864, покушаће да убије Шимазу Хисамицуа, али не успева па наставља да с бори у борбама код Кинамон капије и Шимоносекију. Нешто касније приступа Каиентаију основаног од стране Сакамото Рјоме, такође Тоса самураја у плану да уједине тада зараћене области Сацума и Чошу. То и успевају стварајући тз. Сатчо алијансу која заједно успева да сруши феудалну владавину Токугава шогуната, давајући целокупну власт у руке цара Комеиа. У марту 1867. са Сакамотом ће се вратити у Тосу да би направили сличну алијансу свог округа Тосе са округом Сацума. Преговори су почели у јуну да би се првобитни договор проширио и на округ Чошу као и на Хирошиму, али будући да је актуелни шогун у том тренутку званично предао власт цару, алијанса више није била потребна. Кад је Накаока схватио да ће избити грађански рат и да је као такав неизбежан, формира милицијску јединицу Рикуентаи створен по узору на Кихеитаи, јединицу Такасуги Шинсукеа.[1] Датума 10. децембра путује у Кјото да би разговарао са Сакамотом Рјомом. Састају се у гостионици Омија где током ноћи пију и разговарају али бивају нападнути од стране непознатих самураја верних Шогунату, остављајући их смртно рањене. Тај догађај се у историји назива „Омија инцидент“. Сакамото умире исте ноћи а Шинитаро два дана касније, не будећи се из несвести.[1] За њихову смрт погубљен је командир јединице Шинсенгуми, Кондо Исами, али је нешто касније једна друга јединица, Мимаваригуми, преузела одговорност за овај напад. Без обзира на то, њихова смрт је и даље предмет историјске дебате и сматра се једном од великих мистерија периода Меиџи обнове. Накаокин гроб се налази у Кјоту у храму „Рјосен Гококу“. Постхумно му је додељен ранк четвртог степена 1891. године од стране цара Меиџија.
Накаока Шинитаро има барем два бронзана споменика у Јапану. Један се налази у родном месту у (данас перфектури Кочи), код светионика Муротомисаки, а други дели са Сакамотом у Кјоту у парку Марујама.
Референце
уреди- ^ а б в г National Diet Library (NDL), Portraits of Modern Japanese Historical Figures, Nakaoka, Shintaro
Литература
уреди- Jansen, Marius B (1961). Sakamoto Ryoma and the Meiji Restoration. Princeton: Princeton University Press.. OCLC 413111
- Miyaji, Saijiro (1993). Nakaoka Shintaro: Ishin no shusenka. Tokyo: Chuo-Koronsha. ISBN 978-4-12-101146-6. (Japanese)
Спољашње везе
уреди- Кратка биографија (на енглеском)
- Накаока Шинитаро музеј (на јапанском)
- Shotentai.com – биографија (на јапанском)