Репортери без граница
Репортери без граница (енгл. Reporters Without Borders - RWB), такође позната по свом оригиналном имену Reporters Sans Frontières (RSF), интернационална је непрофитна, невладина организација базирана у Паризу која спроводи политичко пропагирање по питањима која се тичу слободе информисања и слободе штампе.
Репортери без граница | |
---|---|
Репортерс Санс Фронтиèрес | |
![]() | |
Основана | 1985 |
Оснивач | Роберт Менард, Реми Лури, Жак Моленат и Емилиен Жубино |
Датум оснивања | 1985 |
Тип | непрофитна организација, невладина организација са консултантским статусом у Уједињеним нацијама |
Седиште | Париз, Француска |
Председник | Пјер Хаски |
Генерални директор | Кристоф Делоар (од јула 2012) |
Руководиоци | Кристијан Михр, ЦЕО РWБ Немачка Рубина Мехринг, председник РWБ Аустрија Тереза Обрехт Ходлер, председник РWБ Швајцарска |
Буџет | приходи: €4,9 милиона (2013) расходи: €4,2 милиона (2013) |
Број запослених | приближно 120 |
Веб-сајт | RSF |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/23/Press_freedom_2022.svg/300px-Press_freedom_2022.svg.png)
Добра ситуација Задовољавајућа ситуација Забележени проблеми | Озбиљна ситуација Веома озбиљна ситуација Без података |
Репортери без граница имају две главне сфере деловања: једна је фокусирана на интернетску цензуру и нове медије, а друга на пружање материјалне, финансијске и психолошке помоћи новинарима који делују у опасним подручјима.[2] Њихове мисије су да континуирано прате нападе на слободу информација широм света, денунцирају такве нападе у медијима, делује у сарадњи са владама у борби против цензуре и закона чији је циљ ограничавање слободе информисања, морална и финансијска помоћ прогоњеним новинарима, као и њиховим породицама. Они исто тако нуде материјалну помоћ ратним дописницима у циљу побољшања њихове безбедности.
Залеђина
уредиРепортере без граница су основали Роберт Менард, Реми Лури, Жак Моленат и Емилиен Жубино, у Монпељеу, Француска 1985. године.[3] Његово седиште је у 2. округу Париза.[4] РWБ такође одржава уреде у Берлину, Бриселу, Женеви, Мадриду, Риму, Штохолму, Тунису, Бечу, и Вашингтону. Њихов први уред у Азији, лоцира у Тајпеју, Тајван, званично је отворен у јулу 2017.[5][6][7] Тајван је пет година заредом, од 2013. године, проглашен најбољом азијском државом у РСФ-овом индексу слободе штампе, а 2017. је био рангиран на 45. месту.[8][9]
У почетку је удружење радило на промоцији алтернативног новинарства, али било је неслагања између оснивача. Коначно је остао само Менард и он је променио смер организације ка промоцији слободе штампе.[3] Репортери без граница наводе да своју инспирацију црпи из члана 19 Универзалне декларације о људским правима из 1948. године, према којем свако има „право на слободу мишљења и изражавања”, као и право на „тражење, примање и пренос” информација и идеја „без обзира на границе”.
Менард је био први генерални секретар РВБ-а. Жан-Франсоа Жулијард је наследио је Менарда 2008. године.[10] Кристоф Делоар је наследио Жулијарда у јулу 2012. године, када је постао генерални директор.[11]
Публикације
уредиБарометар слободе штампе
уредиРWБ одржава „Барометар слободе штампе” на свом вебсајту на коме се види број новинара, медијских помоћника, нетизена и грађанских новинара који су убијени или затворени током године.[12]
Убијено | Ухапшено | ||||
---|---|---|---|---|---|
Година | Новинари | Медијски асист. | Нетизени | Новинари + Медијски асист. |
Нетизени |
2017[12][13] | 54 | 8 | 7 | 219 | 107 |
2016[14] | 62 | 8 | 9 | 182 | 149 |
2015[15] | 81 | 6 | 20 | 169 | 163 |
2014[16][17] | 73 | 11 | 21 | 178 | 178 |
2013[18][19] | 79 | 4 | 55 | 826 | 127 |
2012[20] | 87 | 7 | 49 | 879 | 144 |
2011[21][22] | 67 | 2 | 10 | 1044 | 199 |
2010[23] | 58 | 1 | 0 | 535 | 152 |
2009[24] | 75 | 2 | 0 | 573 | 151 |
2008[25] | 60 | 1 | 0 | 673 | 59 |
2007[26] | 88 | 22 | 0 | ||
2006[27] | 85 | 32 | 0 | ||
2005[28] | 64 | 5 | 0 | ||
2004[29] | 63 | 16 | 0 | ||
2003[30] | 43 | 3 | 0 | ||
2002[31] | 25 | 4 | 0 |
Приручници за новинаре и блогере
уредиТоком година, РWБ је објавио неколико приручника за пружање помоћи новинарима и блогерима, као и за подизање свести јавности, укључујући:[32]
- Водич за новинаре који су присиљени да побегну у егзил, јун 2012.[33]
- Приручник за блогере и сајбер-дисиденте, септембар 2005, ажурирано у марту 2008.[34]
- Приручник за новинаре, април 2007, ажурирано у фебруару 2013.[35]
- Приручник за новинаре током избора, 2015. издање[36]
- Водич за безбедност новинара, децембар 2015.[37]
Види још
уредиРеференце
уреди- ^ „2022 Wорлд Пресс Фреедом Индеx”. Репортерс Wитхоут Бордерс. 2022.
- ^ "Репортерс Wитхоут Бордерс : Фор Фреедом оф Информатион" Архивирано 2013-01-22 на сајту Wayback Machine, Репортерс Wитхоут Бордерс, 16 Април 2012, ретриевед 21 Марцх 2013
- ^ а б "Wхо Wе Аре?" Архивирано 2012-10-26 на сајту Wayback Machine, Reporters Without Borders, 12 September 2012, retrieved 8 March 2013
- ^ „Contact us”. Reports Without Borders. Архивирано из оригинала 4. 8. 2012. г. Приступљено 31. 7. 2012.
- ^ Pei-ling, Chiang (18. 7. 2017). „Reporters without Borders opens office in Taipei”. Приступљено 26. 1. 2018.
- ^ „Reporters Without Borders Picks Taiwan for Asian Bureau”. New York Times. Приступљено 7. 4. 2017.
- ^ „Reporters Without Borders opens first Asia office in Taiwan”. AFP. Архивирано из оригинала 07. 02. 2021. г. Приступљено 7. 4. 2017.
- ^ Reporters Without Borders selects Taipei for first Asian bureau, Taiwan Today, April 7, 2017
- ^ Taiwan, Reporters Without Borders, April 2017
- ^ Menegaux, Charlotte (26. 9. 2008). „Robert Ménard 'se passera très bien des médias'” (на језику: French). Le Figaro. AFP. Архивирано из оригинала 11. 12. 2008. г. Приступљено 24. 12. 2008. English translation: "Robert Ménard 'will be fine media' "
- ^ "Christophe Deloire appointed Reporters Without Borders director-general" Архивирано на сајту Wayback Machine (4. март 2016), Репортерс Wитхоут Бордерс, 21 Маy 2012
- ^ а б "Јоурналистс Киллед 2017", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 24 Марцх 2018.
- ^ "Wорлдwиде Роунд-Уп оф Јоурналистс Киллед, Детаинед, Хелп Хостаге, ор Миссинг ин 2017", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 24 Марцх 2018.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2016", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 24 Марцх 2018.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2015", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 24 Марцх 2018.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2014", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 24 Марцх 2018.
- ^ "2014 роунд-уп оф виоленце агаинст јоурналистс" Архивирано на сајту Wayback Machine (30. јануар 2016), Репортерс Wитхоут Бордерс, 15 Децембер 2014
- ^ "Јоурналистс Киллед 2013", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 24 Марцх 2018.
- ^ "71 јоурналистс wере киллед ин 2013" Архивирано на сајту Wayback Machine (20. март 2016), Репортерс Wитхоут Бордерс, 18 Децембер 2013.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2012", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 8 Новембер 2016, Репортерс Wитхоут Бордерс, 30 Децембер 2012
- ^ "Јоурналистс Киллед 2011", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 24 Марцх 2018.
- ^ "Тхе 10 мост дангероус плацес фор јоурналистс" Архивирано на сајту Wayback Machine (4. март 2016), Репортерс Wитхоут Бордерс, 21 Децембер 2011.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2010", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 8 Новембер 2016.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2009", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 24 Марцх 2018.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2008", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 8 Новембер 2016.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2007", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 8 Новембер 2016.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2006", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 8 Новембер 2016.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2005", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 8 Новембер 2016.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2004", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 8 Новембер 2016.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2003", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 8 Новембер 2016.
- ^ "Јоурналистс Киллед 2002", Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 8 Новембер 2016.
- ^ "Хандбоокс" Архивирано 2013-10-14 на сајту Wayback Machine, Репортерс Wитхоут Бордерс. Ретриевед 26 Децембер 2015.
- ^ „Гуиделинес фор еxилед јоурналистс” (ПДФ). Репортерс Wитхоут Бордерс. јун 2012. Архивирано из оригинала (ПДФ) 10. 4. 2012. г. Приступљено 10. 11. 2012.
- ^ „Хандбоок фор блоггерс анд цyбер-диссидентс” (ПДФ). Репортерс Wитхоут Бордерс. март 2008. Архивирано из оригинала (ПДФ) 27. 2. 2012. г. Приступљено 3. 3. 2012.
- ^ „Хандбоок фор Јоурналистс - Јануарy 2010 упдате”. Репортерс Wитхоут Бордерс. 19. 2. 2013. Архивирано из оригинала 24. 5. 2013. г. Приступљено 8. 3. 2013.
- ^ „Хандбоок фор јоурналистс дуринг елецтионс”. Репортерс Wитхоут Бордерс. децембар 2015. Архивирано из оригинала 20. 3. 2016. г. Приступљено 24. 3. 2018.
- ^ „Сафетy Гуиде фор Јоурналистс” (ПДФ). Репортерс Wитхоут Бордерс. децембар 2015. Приступљено 26. 12. 2015.
Литература
уреди- Цуртис, Мицхаел Кент (2000). Фрее Спеецх, "Тхе Пеопле'с Дарлинг Привилеге": Стругглес фор Фреедом оф Еxпрессион ин Америцан Хисторy. Дуке Университy Пресс. ИСБН 9780822325291.
- Годwин, Мике (2003). Цyбер Ригхтс: Дефендинг Фрее Спеецх ин тхе Дигитал Аге. МИТ Пресс. ИСБН 9780262571685.
- Гроссман, Wендy M. (1997). Нет.wарс. Неw Yорк Университy Пресс. ИСБН 9780814731031.
- Корс, Алан Цхарлес (2008). „Фреедом оф Спеецх”. Ур.: Хамоwy, Роналд. Тхе Енцyцлопедиа оф Либертарианисм. Тхоусанд Оакс, ЦА: САГЕ; Цато Институте. стр. 182—85. ЛЦЦН 2008009151. ОЦЛЦ 750831024. дои:10.4135/9781412965811.н112. ISBN 978-1-4129-6580-4.
- Леwис, Антхонy (2007). Фреедом фор тхе Тхоугхт Тхат Wе Хате: А Биограпхy оф тхе Фирст Амендмент. Басиц Боокс. ОЦЛЦ 494134545. ИСБН 9780465039173.
- МцЛеод, Кембреw (2007). Фреедом оф Еxпрессион: Ресистанце анд Репрессион ин тхе Аге оф Интеллецтуал Пропертy. Лаwренце Лессиг (фореwорд). Университy оф Миннесота Пресс. ИСБН 9780816650316.
- Нелсон, Самуел П. (2005). Беyонд тхе Фирст Амендмент: Тхе Политицс оф Фрее Спеецх анд Плуралисм. Тхе Јохнс Хопкинс Университy Пресс. ИСБН 9780801881732.
- Доомен, Јаспер (2014). Фреедом анд Еqуалитy ин а Либерал Демоцратиц Стате. Бруyлант. ИСБН 9782802746232.
- Семераро, Пиетро (2009). L'есерцизио ди ун диритто. Гиуффре Милано.