Golijat bube
Golijat bube ili bube golijati su neke od pet vrsta iz roda Goliathus. Predstavljaju najveće insekte na Zemlji, u pogledu veličine, mase i težine.[1][2] Oni su članovi podporodice Cetoniinae, u okviru porodice Balegari.[1] Golijat bube se mogu naći u mnogim afričkim tropskim šumama[1] gde se hrane prvenstveno sokom i voćem.[1][2] Malo se zna o ciklusu larvi u divljini, ali u zatočeništvu su uspešno uzgajane od jaja do odraslih koristeći hranu bogatu proteinima, poput komercijalne hrane za mačke i pse. Veličina mužjaka iznosi 60—110 mm, a ženki 50—80 mm i može doseći težinu do 80—100 g u fazi larve, iako su odrasli samo oko polovine ove težine. Ženke se kreću od tamnosmeđe do svilenkasto bele, a mužjaci su obično smeđe/bele/crne ili crno/bele.[1]
Golijat bube | |
---|---|
![]() | |
Naučna klasifikacija ![]() | |
Domen: | Eukaryota |
Carstvo: | Animalia |
Tip: | Arthropoda |
Klasa: | Insecta |
Red: | Coleoptera |
Natporodica: | Scarabaeoidea |
Porodica: | Scarabaeidae Lamarck, 1801. |
Vrste
urediPostoji šest vrsta golijat buba,[3] sa nekoliko različitih podvrsta i oblika koje su samo delimično opisane:
Životni ciklus
urediLarve imaju veću potrebu za hranom bogatomproteinima od većine drugih rodova.[1][2] Neophodna im je podloga od donekle navlaženog, raspadnutog lišća i drveta kako bi se stvorio pogodan medijum za rast larvi.[2] Mlade larve (prvi stupanj) će pojesti deo ovog materijala. Čak i pod optimalnim uslovima, larvama je potrebno nekoliko meseci da potpuno sazru zbog velike veličine koju postižu. Sposobni su narasti do 250 mm u dužinu i težinu veću od 100 g.[2] Kada se dostigne maksimalna veličina, larva gradi prilično tankozidnu, očvrsnutu ćeliju peskovitog tla u kojoj će stvoriti lutku i metamorfozirati do odraslog stanja.[2] Kada se izgradnja završi, larva se transformiše u fazu između stadija larve i odrasle.[2] Tokom trajanja lutke, tkiva insekata se razgrađuju i ponovo organizuju u oblik odrasle bube. Nakon što se metamorfoza završi, insekt odbacuje kožu lutke i prolazi kroz period hibernacije kao odrasla buba do kraja sušne sezone.[2] Kada kiše počnu, otvara lutku, locira partnera i čitav životni ciklus počinje iznova. Odrasle bube se hrane materijalima bogatim šećerom, posebno sokom drveća i voćem.[1] U uslovima zatočeništva, odrasli ponekad mogu da žive oko godinu dana nakon izlaska iz ćelija lutke.[2] Vek trajanja u divljini je u proseku kraći zbog faktora kao što su predatori i vremenske prilike. Odrasla faza koncentriše se isključivo na reprodukciju, a kada se ova funkcija izvrši, vreme odrasle bube je ograničeno, što važi i za veliku većinu drugih vrsta insekata.
Opis
urediTela golijat buba se sastoje od gustog hitina egzoskeleta, koji štiti njihove organe. Kao i većina buba, oni imaju ojačana prednja krila (zvana pokrilce) koja deluju kao zaštitni pokrivač za njihova stražnja krila i trbuh. Za letenje koriste samo zadnja krila. Kada ih ne koriste, drže ih potpuno presavijena ispod pokrilca. Svaka od nogu buba završava se u par oštrih kandži, koje koriste za zahvat pri penjanju na stabla i grane drveća. Mužjaci imaju rog u obliku Y na glavi, koji se koristi u bitkama sa drugim mužjacima oko mesta hranjenja ili partnera. Ženkama nedostaju rogovi i umesto toga imaju klinastu glavu koja pomaže pri zakopavanju prilikom polaganja jaja. Pored veličine, golijat bube su upečatljivo šarene; istaknute oznake zajednički za sve vrste su oštro suprotne crne vertikalne pruge na grudnima, a različite vrste se mogu biti veoma pouzdano razlikovati na osnovu njihove prepoznatljive mešavine boja i dezena.[1]
Reference
uredi- ^ a b v g d đ e ž „Goliathus - The African Goliath Beetles”. www.naturalworlds.org. Pristupljeno 2021-09-04.
- ^ a b v g d đ e ž z Karl Meyer Goliathus Breeding Manual
- ^ „Browse”. COL. Pristupljeno 2021-09-04.
- ^ „Goliathus albosignatus kirkianus”. beetlespace.wz.cz. Pristupljeno 2021-09-04.
- ^ „Goliathus (Goliathus) cacicus (Olivier, 1789) | COL”. www.catalogueoflife.org. Pristupljeno 2021-09-04.
- ^ „Goliathus goliathus”. beetlespace.wz.cz. Pristupljeno 2021-09-04.
- ^ „Goliathus (Argyrophegges) kolbei (Kraatz, 1895) | COL”. www.catalogueoflife.org. Arhivirano iz originala 12. 08. 2021. g. Pristupljeno 2021-09-04.
- ^ „Goliathus orientalis”. beetlespace.wz.cz. Pristupljeno 2021-09-04.
Literatura
uredi- Lachaume, Gilbert (1983). „Goliathini 1”. The Beetles of the World (volume 3 izd.). Venette: Sciences Nat.
Spoljašnje veze
urediMediji vezani za članak Golijat bube na Vikimedijinoj ostavi