Acilacija
U hemiji, acilacija (alkanoilacija) je proces dodavanja acil grupe u jedinjenje. Jedinjenje koje daje acil grupu je acilirajući agens.
Acilni halidi se često koriste, jer formiraju jake elektrofile kad se tretiraju metalnim katalizatorima. Na primer, Fridel-Kraftsova acilacija koristi acetil hlorid (etanoil hlorid), CH3COCl, kao agens i aluminijum hlorid (AlCl3) kao katalizator za dodavanje etanoil (acetil) grupe na benzen:[1][2]
![Friedel-Crafts acylation of benzene by ethanoyl chloride](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8b/Benzen_acylowany.svg/770px-Benzen_acylowany.svg.png)
Mehanizam ove reakcije je elektrofilna supstitucija.
Acilacija u biologiji
urediProteinska acilacija posttranslaciona modifikacija proteina putem vezivanja funkcionalnih grupa acil vezama. Jedan prominentni tip je masna acilacija, adicija masnih kiselina na pojedine aminokiseline (e.g. miristoilacija ili palmitoilacija).[3] Proteinska acilacija je oblik biološke signalizacije.[4]
Vidi još
uredi
Reference
uredi- ^ Clayden, Jonathan; Greeves, Nick; Warren, Stuart; Wothers, Peter (2001). Organic Chemistry (I изд.). Oxford University Press. ISBN 978-0-19-850346-0.
- ^ Smith, Michael B.; March, Jerry (2007). Advanced Organic Chemistry: Reactions, Mechanisms, and Structure (6th изд.). New York: Wiley-Interscience. ISBN 0-471-72091-7.
- ^ Resh, M. D. (1999). „Fatty acylation of proteins: New insights into membrane targeting of myristoylated and palmitoylated proteins”. Biochimica et Biophysica Acta. 1451 (1): 1—16. PMID 10446384. doi:10.1016/S0167-4889(99)00075-0.
- ^ Towler, D A; Gordon, J I; Adams, S P; Glaser, L (1988). „The Biology and Enzymology of Eukaryotic Protein Acylation”. Annual Review of Biochemistry. 57 (1): 69—97. doi:10.1146/annurev.bi.57.070188.000441.