Irfan Smajlagić
Irfan Smajlagić (Banja Luka, 16. oktobar 1961) bivši je jugoslovenski i hrvatski rukometaš, trenutno je rukometni trener.
Irfan Smajlagić | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Lični podaci | |||
Nadimak | Pipe[1] | ||
Datum rođenja | 16. oktobar 1961. | ||
Mesto rođenja | Banja Luka, FNR Jugoslavija | ||
Informacije o karijeri | |||
Pozicija | desno krilo | ||
Seniorska karijera | |||
Godine | Klub | ||
1978–1987 1987–1991 1991–1994 1994–1996 1996–1997 1997–1998 1998–1999 1999–2000 2000–2001 2001–2002 |
Borac Banja Luka Medveščak USAM Nim Badel 1862 Zagreb Zamet Medveščak US Ivri Livri Gargan Bordo Livri Gargan | ||
Reprezentativna karijera | |||
1987–1991 1991–2000 |
![]() ![]() |
93 (290) | |
Trenerska karijera | |||
2002–2003 2003–2006 2005–2007 2007–2009 2009–2011 2012–2013 2013–2014 2015–2016 |
Čakovec Hrvatska (asistent) Hrvatska do 21 Egipat Bosna Sarajevo Zamet Lokomotiva Zagreb Iran | ||
Karijera
urediKlub
urediSmajlagić je rođen 16. oktobra 1961. godine u Banja Luci. Započeo je karijeru u mlađim kategorijama rukometnog kluba Borac Banja Luka. Sa Borcem je osvojio po jedno prvenstvo i kup, a to je pre svega zbog dominacije Metaloplastike iz Šapca tokom osamdesetih godina. Sa klubom Medveščak Zagreb osvojio je Kup Jugoslavije 1989. i 1990. godine. Nakon toga je prešao da igra za klubove u francuskoj ligi, najpre u Ivri, a potom u USAM Nim.[2] Zatim se vratio u Hrvatsku u Badel 1862 Zagreb. Nakon kratkog igranja za RK Zamet i Medveščak opet se vratio u Ivri i odigrao 26 utakmica.[3] Godinu dana je proveo u Bordou, da bi 2002. godine u Livri-Garganu završio igračku karijeru karijeru.
Nakon završetka igračke karijere posvetio se trenerskom poslu. Prvo je trenirao Čakovec, a bio je pomoćnik Linu Červaru u reprezentaciji Hrvatske.[4] Godine 2008. kao trener osvojio je Prvenstvo Afrike sa reprezentacijom Egipta. Bio je trener Bosne iz Sarajeva, Zameta i Irana, od 2013. do 2014. trenirao je ženski rukometni klub Lokomotiva Zagreb.[5]
Reprezentacija
urediSmajlagić je osvojio bronzanu medalju sa reprezentacijom Jugoslavije na Olimpijadi u Seulu 1988. godine.[6]
Sa reprezentacijom Hrvatske, osvojio je bronzanu medalju na Evropskom prvenstvu 1994. godine, srebro na Svetskom prvenstvu 1995. godine. Vrhunac reprezentativne karijere mu je zlato na Olimpijadi 1996. u Atlanti.[7] Nagrađen je državnom nagradom za sport Franjo Bučar.[8] Nakon Evropskog prvenstva 2000. godine završio je reprezentativnu karijeru. Bio je izabran u najbolji tim Svetskog prvenstva 1995. i Olimpijskih igara 1996. godine, a u izboru svetskih rukometnih stručnjaka 1997. izabran je u idealnu rukometnu postavu svih vremena.[8]
Trofeji
urediKlupski
uredi- Igrač
- Borac Banja Luka
- Prvenstvo Jugoslavije (1) : 1981.
- Kup Jugoslavije (1) : 1979.
- Medveščak Zagreb
- Kup Jugoslavije (2) : 1989, 1990.
- USAM Nim
- Prvenstvo Francuske (1) : 1993.
- Kup Francuske (1) : 1994.
- Badel 1862 Zagreb
- Prvenstvo Hrvatske (2) : 1995, 1996.
- Kup Hrvatske (2) : 1995, 1996.
Reprezentativni
uredi- Jugoslavija
- Olimpijske igre : 1988. Seul bronzana medalja
- Hrvatska
- Mediteranske igre : 1993. Langdok-Rusijon zlatna medalja
- Evropsko prvenstvo : 1994. Portugalija bronzana medalja
- Svetsko prvenstvo : 1995. Island srebrna medalja
- Olimpijske igre : 1996. Atlanta zlatna medalja
Individualni
uredi- Najbolje desno krilo na Svetskom prvenstvu 1995.
- Prvi tim na Svetskom prvenstvu 1995.
- Najbolji hrvatski rukometaš 1995. godine od strane HRS
- Najbolji hrvatski rukometaš 1995. godine od strane Sportskih novosti
- Najbolje desno krilo na Letnjim olimpijskim igrama 1996.
- Prvi tim na Letnjim olimpijskim igrama 1996.
- 1996. Državna nagrada za sport Franjo Bučar
- Najbolji strelac francuskog prvenstva 1999/00 — 174 gola
- Najbolji strelac francuskog prvenstva 2001/02 — 185 golova
- Trener
- Egipat
- Prvenstvo Afrike (1) : 2008. zlatna medalja
- Bosna Sarajevo
- Premijer liga BiH (2) : 2010, 2011.
- Kup BiH (1) : 2010.
- ŽRK Lokomotiva Zagreb
- Prvenstvo Hrvatske (1) : 2014.
- Kup Hrvatske (1) : 2014.
Reference
uredi- ^ „Hrvatski 'Dream Team': Ćavar, Balić i Smajlagić su nedodirljivi”. 12. 1. 2011. Pristupljeno 7. 12. 2018.
- ^ „Moja zasluga za zlato nije manja od Červarove”. 5. 1. 2007. Pristupljeno 8. 12. 2018.
- ^ „Selestat: Buteurs 1999/2000”. Arhivirano iz originala 23. 9. 2015. g. Pristupljeno 7. 12. 2018.
- ^ „Hrvatska reprezentacija, Irfan smajlagić”. vecernji.hr. 6. 2. 2018. Arhivirano iz originala 09. 12. 2018. g. Pristupljeno 7. 12. 2018.
- ^ „Najteže sam podnio poraz od Slovenije i neodlazak na Olimpijske igre”. vecernji.hr. 26. 11. 2014. Pristupljeno 7. 12. 2018.
- ^ „Sport u Banja Luci”. znanje.org. Pristupljeno 7. 12. 2018.
- ^ „Irfan Smajlagic profile”. olympic.org. Pristupljeno 7. 12. 2018.
- ^ a b „Irfan Smajlagić”. hoo.hr. 5. 8. 2013. Arhivirano iz originala 14. 08. 2016. g. Pristupljeno 5. 12. 2018.
Spoljašnje veze
uredi- Irfan Smajlagić na sajtu Olympedia.org
- Irfan Smajlagic profile, Eurosport (jezik: engleski)