Црни лешинар
Црни лешинар или црни суп (лат. Aegypius monachus — ч. ’египи(ј)ус монакхус’) је велика птица грабљивица која насељава претежно Евроазију. Овај лешинар спада у највеће птице летачице. Члан је породице Accipitridae. Име је добио од грчке речи аιγύπτιος, а назив врсте monachus (монацхус) произилази из речи монах/калуђер, због карактеристичне главе.[3]
Црни лешинар Временски распон:
| |
---|---|
![]() | |
Научна класификација ![]() | |
Домен: | Eukaryota |
Царство: | Animalia |
Тип: | Chordata |
Класа: | Aves |
Ред: | Accipitriformes |
Породица: | Accipitridae |
Род: | Aegypius |
Врста: | A. monachus
|
Биномно име | |
Aegypius monachus Linnaeus, 1766
| |
![]() | |
Синоними | |
Vultur monachus Linnaeus, 1766 |
Опис
уредиОва птица дугачка је 98—120 цм, са распоном крила од 2,5—3,1 м. Мужјаци имају масу 6,3—11,5 кг, док су женке тешке од 7,5—14 кг и тиме спадају у једне од најтежих птица Старог света.[4][5][6][7][8] Црни лешинар је изразито тамна птица, тело јој је браон боје (осим главе). Кожа на глави и врату је плаво-сиве боје и беле изнад очију. Одрасла јединка има смеђе очи и бледосиве ноге. Из далека када се посматрају ове птице лете делује да су црне боје. Веома широка крила држе равно или благо закривљено.
Црни лешинари су генерално врло тихе птице и може да се чује комуникација између одрасле јединке са птићем; могу се чути како комуницирају и две одрасле јединке.[9]
Станиште
уредиЦрни лешинар је евроазијска врста. Западна граница њиховог простирања је Шпанија, а источна средња Азија.[10] Обично имају стално пребивалиште, осим у оним деловима њиховог распрострањења где су веома хладне зиме. Ова птица је љубитељ брдовитих, планинских подручја, посебно полуотворених станишта попут ливада на великим надморским висинама. У европском делу обично се налазе на надморској висини од 100—2.000 м, док су у азијском делу на већим висинама. Гнезде се на дрвећу у планинским пределима. Увек бирају неометана, удаљена места где нема људи у близини. Црни лешинари живе самостално или у паровима. На местима храњења или код великих лешева могу се формирати групе од 12 до 20 лешинара.
Размножавање
уредиЦрни лешинари лежу/легу јаја у јануару и фебруару. Гнезда им се ретко налазе у близини, за разлику од осталих птица Старог света, које се гнезде у колонијама. Гнезде се на дрвећу или при литицама. Од материјала користе гранчице и штапове, а и мужјак и женка учествују у чувању јаја. Гнезда су широка 1,45—2 м, а дубока 1—3 м, али се повећавају јер га пар користи више пута. Јаја су беле боје, али су често прекривена црвеним и љубичастим траговима. Период инкубације је у просеку око 50 дана, а млади се излегну у априлу или мају. Око 90% јаја се успешно излегне, док више од половине једногодишњих птица преживи до одраслог доба. Црни лешинари су посвећени, активни родитељи и пар заједно штити гнездо и храни младе у сменама.[11]
Исхрана
уредиЦрни суп се као и сви лешинари храни лешевима. Хране се разноврсно, од највећих сисара до гмизаваца. У Азији најчешће једу јастребе, газеле, зечеве и овце, чак понекад и људе. У Европи се најчешће хране зечевима, овцама, кокошкама, свињама и лисицама. Ове птице имају веома јак кљун који може да поломи чак и ребро великих животиња, што их сврстава као једну од најдоминантније врсте лешинара.
Угроженост
уредиБрој црних лешинара је у протеклих 200 година знатно опао. За разлоге тога наводе се тровања, лов, али највећа претња је уништавање станишта. Истребљен је у многим европским земљама попут Француске, Италије, Аустрије и Румуније, као и на северозападу Африке — Мароко и Алжир.
У новије време заштита и нови начини храњења омогућили су опоравак ове врсте, посебно у Шпанији, где се број са 200 парова повећао на 1.000 парова.
Почетком 21. века светска популација црних лешинара процењена је на око 4500—5000 јединки.[тражи се извор]
Референце
уреди- ^ „Fossilworks: Gateway to the Paleobiology Database” [Aegypius monachus Линнаеус 1766 (црни гриф)]. fossilworks.org. Архивирано из оригинала 7. 6. 2021. г. Приступљено 13. 3. 2020. Пронађени су сувишни параметри:
|наслов=
и|title=
(помоћ); Пронађени су сувишни параметри:|УРЛ=
и|url=
(помоћ) - ^ Birdlife International (2021). „Aegypius monachus”. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2021.3. International Union for Conservation of Nature. Приступљено 22. 12. 2021. (језик: енглески)
- ^ „Crni lešinar”. www.pdpobeda.rs. Приступљено 8. 3. 2020.
- ^ Фергусон-Леес, Јамес; Цхристие, Давид А. (2001). Ким Франклин; Давид Меад; Пхиллип Буртон, ур. Raptors of the World [Грабежи света]. Houghton Mifflin Harcourt. ISBN 978-0-618-12762-7. Пронађени су сувишни параметри:
|наслов=
и|title=
(помоћ); Пронађени су сувишни параметри:|издавач=
и|publisher=
(помоћ) - ^ Brown, Leslie; Амадон, Деан (1968). Eagles, Hawks, and Falcons of the World. Wellfleet. ISBN 978-1555214722. Пронађени су сувишни параметри:
|презиме1=
и|last1=
(помоћ); Пронађени су сувишни параметри:|име1=
и|first1=
(помоћ); Пронађени су сувишни параметри:|наслов=
и|title=
(помоћ); Пронађени су сувишни параметри:|издавач=
и|publisher=
(помоћ); Проверите вредност парамет(а)ра за датум:|year= / |date= mismatch
(помоћ) - ^ Фон Блотзхеим, Глутз; Бауер, У. Н.; М., К.; Беззел, Е. Handbuch der vögel mitteleuropas [Приручник за средњоевропске птице]. Аула.
- ^ „Cinereous vulture - Aegypius monachus : WAZA : World Association of Zoos and Aquariums”. www.waza.org. Архивирано из оригинала 15. 1. 2012. г. Приступљено 23. 5. 2013. Пронађени су сувишни параметри:
|наслов=
и|title=
(помоћ); Пронађени су сувишни параметри:|УРЛ=
и|url=
(помоћ) - ^ Цхандлер, К. П.. „The distribution and status of cinereous vulture (Aegypius monachus)” [Дистрибуција и статус црног грифа (египијус монакус)]. Research Journal of Animal, Veterinary and Fishery Sciences (на језику: Јорбереер; Биканер; Рајастхан. A study of near threatened monk vulture [Студија скоро угроженог монак. грифа]. Индија.) (1 изд.). 1 (1): 17—21.
- ^ „Fossilworks: Gateway to the Paleobiology Database”. fossilworks.org. Архивирано из оригинала 7. 6. 2021. г. Приступљено 13. 3. 2020. Пронађени су сувишни параметри:
|наслов=
и|title=
(помоћ); Пронађени су сувишни параметри:|УРЛ=
и|url=
(помоћ) - ^ International), BirdLife International (BirdLife) (9. 8. 2018). „IUCN Red List of Threatened Species: Cinereous Vulture”. IUCN Red List of Threatened Species. Приступљено 13. 3. 2020.
- ^ Gavashelishvili, Alexander; McGrady, Michael; Ghasabian, Mamikon; Bildstein, Keith L. (2012). „Movements and habitat use by immature Cinereous Vultures ( Aegypius monachus ) from the Caucasus”. Bird Study (4): 449—462. doi:10.1080/00063657.2012.728194. Пронађени су сувишни параметри:
|издање=
и|issue=
(помоћ); Пронађени су сувишни параметри:|странице=
и|pages=
(помоћ); Пронађени су сувишни параметри:|странице=
и|pages=
(помоћ)