Слободан Сантрач
Слободан Сантрач (Коцељева, 1. јул 1946 — Београд, 13. фебруар 2016) био је српски фудбалер, најбољи стрелац у историји југословенског фудбала са 1301 постигнутим голом.
Слободан Сантрач | |||
---|---|---|---|
![]() Слободан Сантрач, 1972. године | |||
Лични подаци | |||
Надимак | Сани, Сани бој | ||
Датум рођења | 1. јул 1946. | ||
Место рођења | Коцељева, НР Србија, ФНРЈ | ||
Датум смрти | 13. фебруар 2016.69 год.) ( | ||
Место смрти | Београд, Србија | ||
Позиција | нападач, везни играч | ||
Јуниорска каријера | |||
1959—1960 1960—1965 |
Таково Горњи Милановац Металац Ваљево | ||
Сениорска каријера | |||
Године | Клуб | Наст. | (Гол) |
1965—1974 1974—1976 1976—1977 1977—1980 1980—1983 |
ОФК Београд Грасхопер ОФК Београд Партизан Галеника Земун |
244 42 40 63 56 |
(169) (29) (17) (29) (31) |
Репрезентативна каријера | |||
1966—1974 | Југославија | 8 | (1) |
Тренерска каријера | |||
1994—1998 1999—2000 2001 2005 2008 2009 2011 |
СР Југославија Шандонг Луненг Саудијска Арабија Македонија Гуангдунг Фули Ћингдао Јонон Гуејџоу Ренхе |
Био је селектор југословенске репрезентације од 1994. до 1998, фудбалске репрезентације Саудијске Арабије 2001. и македонске фудбалске репрезентације 2005.
Биографија
уредиРођен 1. јула 1946. у Коцељеви. Још као омладинац бавио се рукометом и фудбалом аматерски. У том периоду био је рукометни голман клуба ЗСК а рукометом је престао да се бави 4. јула 1961. године. Од тада му почиње професионална фудбалска каријера.[1]
Јуниорска каријера
уредиРелативно ситан за центарфора (171 cm, 66 kg), имао је способност да се у шеснаестерцу увек добро постави. Фудбал је почео да игра у пионирском тиму Такова из Горњег Милановца, где је према личној евиденцији на 46 утакмица постигао 56 голова.[2] Затим одлази у Металац из Ваљева, где је у почетку играо халфа. У лето 1962. први пут је заиграо за први тим, а први пут као центарфор је играо на куп утакмици против београдског Душановца, када је постигао шест голова. У пролеће 1965, док је још имао право да игра за омладинску екипу, на четвртфиналној утакмици Омладинског купа Металац-Партизан (4:0) постигао је сва четири поготка. За Металац из Ваљева је одиграо 321 утакмицу и постигао 376 голова.
Сениорска каријера
уредиПрви уговор за ОФК Београд потписао је 21. јула 1965. Први лигашки гол постигао је на утакмици са загребачком Трешњевком (3:3) на Омладинском стадиону на Карабурми. То је била његова четврта утакмица за ОФК Београд. Као члан ОФК Београда Сантрач је 26. маја 1966. освојио трофеј фудбалског Купа Југославије, када је у финалу побеђен загребачки Динамо са 6:2. Тада је навални трио „Три С "(Скоблар, Самарџић и Сантрач) постигао по два гола. Свој стоти лигашки гол Сантрач је постигао на Кошеву против Сарајева.
У другој половини сезоне 1977/78. прешао је у ФК Партизан с којим је освојио титулу првака државе и трофеј победника Средњоевропског купа. Последњи, 218. лигашки гол Сантрач је постигао као члан земунске Галенике 10. јуна 1983. на утакмици против Будућности у Подгорици (1:1). У Галеници је и завршио каријеру.
Право играња у иностранству Сантрач је стекао 1974. када га је ОФК Београд продао циришком Грасхоперу за 300 000 швајцарских франака. За 22 месеца наступања у Грасхоперу Сантрач је постигао 29 голова. На утакмици против екипе Зорлицон (10:1) постигао је девет голова чиме је изједначио свој рекорд са утакмице Металац - Колубара (14:1).
Када се урачунају све утакмице које је Сантрач одиграо (пионирске, омладинске и прве екипу тимова за које је наступао, тим ЈНА, утакмице за све селекције СФРЈ и такмичења за Куп УЕФА и Куп сајамских градова) добија се број од 1359 утакмица на којима је Сантрач постигао 1301 погодак. Уврштен је у Гинисову књигу рекорда као други стрелац у историји фудбала на свету.
Преминуо је 13. фебруара 2016. године.[3]
Тренерска каријера
уредиБио је селектор фудбалске репрезентације Југославије (1995-1998) и „плаве” одвео и предводио на Светском првенству 1998. године у Француској, где је наша репрезентација испала у осмини финала од Холандије (1:2).
Након Светског првенства у Француској одлази у Кину, где током 1999. осваја „дуплу круну” са Шандонг Луненгом.[4]
Једно време радио је и у Саудијској Арабији, а кратко је водио и репрезентацију Македоније (2005).
Статистика
уредиКлупска
уредиКлуб | Сезона | Лига | Континентални | Укупно | |||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Ута. | Гол | Ута. | Гол | Ута. | Гол | ||
ОФК Београд | 1965–66 | 26 | 20 | 0 | 0 | 26 | 20 |
1966–67 | 28 | 12 | 2 | 0 | 30 | 12 | |
1967–68 | 28 | 22 | 0 | 0 | 28 | 22 | |
1968–69 | 34 | 16 | 6 | 9 | 40 | 25 | |
1969–70 | 31 | 20 | 0 | 0 | 31 | 20 | |
1970–71 | 32 | 19 | 0 | 0 | 32 | 19 | |
1971–72 | 34 | 33 | 4 | 2 | 38 | 35 | |
1972–73 | 28 | 25 | 8 | 5 | 36 | 30 | |
1973–74 | 3 | 2 | 0 | 0 | 3 | 2 | |
Укупно | 244 | 169 | 20 | 16 | 264 | 185 | |
Грасхопер | 1974–75 | 24 | 17 | 4 | 2 | 28 | 19 |
1975–76 | 18 | 12 | 2 | 2 | 20 | 14 | |
Total | 42 | 29 | 6 | 4 | 48 | 33 | |
ОФК Београд | 1975–76 | 6 | 5 | 0 | 0 | 6 | 5 |
1976–77 | 29 | 11 | 0 | 0 | 29 | 11 | |
1977–78 | 5 | 1 | 0 | 0 | 5 | 1 | |
Total | 40 | 17 | 0 | 0 | 40 | 17 | |
Партизан | 1977–78 | 16 | 11 | 0 | 0 | 16 | 11 |
1978–79 | 29 | 14 | 1 | 0 | 30 | 14 | |
1979–80 | 18 | 4 | 0 | 0 | 18 | 4 | |
Укупно | 63 | 29 | 1 | 0 | 64 | 29 | |
Галеника Земун | 1980–81 | 14 | 9 | 0 | 0 | 14 | 9 |
1981–82 | 24 | 19 | 0 | 0 | 24 | 19 | |
1982–83 | 18 | 3 | 0 | 0 | 18 | 3 | |
Укупно | 56 | 31 | 0 | 0 | 56 | 31 | |
Укупно у каријери | 445 | 275 | 27 | 20 | 472 | 295 |
Репрезентативна
уреди1. | Горан Пандуровић | |
---|---|---|
2. | Слободан Комљеновић | |
3. | Слободан Дубајић | |
4. | Бранко Брновић | |
5. | Мирослав Ђукић | |
6. | Славиша Јокановић | |
7. | Владимир Југовић | |
8. | Дејан Савићевић | |
9. | Предраг Мијатовић | |
10. | Драган Стојковић (к) | |
11. | Синиша Михајловић | |
сел. | Слободан Сантрач | |
БРА—ЈУГ 2:0 (23. 12. 1994) |
Југославија | ||
---|---|---|
Год. | Ута. | Гол |
1966 | 3 | 1 |
1967 | 0 | 0 |
1968 | 0 | 0 |
1969 | 0 | 0 |
1970 | 0 | 0 |
1971 | 0 | 0 |
1972 | 4 | 0 |
1973 | 0 | 0 |
1974 | 1 | 0 |
Укупно | 8 | 1 |
Референце
уреди- ^ ZBOGOM SANI: Preminuo legendarni fudbaler Slobodan Santrač
- ^ „Легенде - Слободан Сантрач”. www.ofkbeograd.net. Архивирано из оригинала 21. 04. 2012. г.
- ^ Umro Slobodan Santrač
- ^ „Kineski car”. glas-javnosti.rs. 13. 12. 1999. Архивирано из оригинала 04. 03. 2016. г. Приступљено 11. 6. 2015.
Спољашње везе
уреди- Слободан Сантрач на сајту reprezentacija.rs
- Слободан Сантрач на сајту partizanopedia.rs