Кистање
Кистање су насељено мјесто и средиште истоимене општине у Шибенско-книнској жупанији, Хрватска. Према попису становништва из 2011. године у насељу је живело 1.909 становника.[1] Према прелиминарним подацима са последњег пописа 2021. године у месту је живело 1.641 становника.[2]
Кистање | |
---|---|
центар Кистања | |
Административни подаци | |
Држава | Хрватска |
Жупанија | Шибенско-книнска |
Општина | Кистање |
Област | Буковица |
Становништво | |
— 2011. | ![]() |
Географске карактеристике | |
Координате | 43° 58′ 51″ С; 15° 57′ 47″ И / 43.98095° С; 15.96311° И |
Временска зона | UTC+1 (CET), љети UTC+2 (CEST) |
Апс. висина | 241 m |
Остали подаци | |
Поштански број | 22305 |
Позивни број | +385 22 |
Регистарска ознака | ŠI |
Веб-сајт | www |
Географија
уредиКистање се налазе у области Буковица у Далмацији, на десној обали Крке, у троуглу Книн–Дрниш–Бенковац, баш негде на средини, а недалеко од древног манастира Крка. Кистање је од Книна удаљено 27 км, од Дрниша 30 км, а од Бенковца 34 км.
Историја
уредиНајвеће је село у Далматинској Загори, једно је од кључних тачака постојања Срба у Далмацији, духовно и национално средиште православног живља тих простора. Средином 19. века, у Кистању је било 1.300 становника, већином Срба.[3] Тај број се константно повећавао, тако да је 1953. године Кистање имало 2.353 становника. Рат деведесетих година 20. века дочекали су у нешто мањем броју, али ипак већем од две хиљаде, а онда се у августу 1995. године догодила "Олуја", Кистање и околина опустели су. Оно старијих што је остало, посебно у оближњим Вариводама, хрватска војска је побила.
Кистање је кроз историју имало посебан значај за оне који су владали просторима Далмације; Млечанима, Французима, Аустријанцима. Ту су се сударали православље и католицизам.
Аустроугарски цар Фрања Јосиф је 1875. године посетио Кистање. У Кистању се од 1941–44. године налазио штаб Динарске четничке дивизије попа Момчила Ђујића.
Кистање се од распада Југославије до августа 1995. године налазило у Републици Српској Крајини. До територијалне реорганизације у Хрватској насеље се налазило у саставу бивше велике општине Книн. Током агресије на РСК 5. августа 1995. године хрватска војска заузела је Кистање протерујући већинско српско становништво у месту и околини. Хрватски војници спалили су Кистање.[4]
Пре него што су Срби после "Олује" почели да се враћају у Кистање, председник Хрватске Фрањо Туђман је у то село населио Хрвате Јањевце са Косова (католичко становништво српског језика из Јањева код Липљана, које је током 20. века примило хрватско име) и из загребачког насеља Дубрава, одлучан да националним инжењерингом неутралише једну од могућих послератних "неутралних тачака". План је делимично успео; са готово занемарљивим бројем Хрвата који су 1991. године живели у Кистању, данас у општини Кистање има око 60% Срба и 40% Хрвата.[5]
Становништво
уредиПрема попису из 1991. године, Кистање су имале 2.021 становника, 1.980 Срба, 23 Југословена, 9 Хрвата и 9 осталих. То је било највеће српско село у Далмацији. Према попису становништва из 2011. године, Кистање је имало 1.909 становника.[6] Већину су чинили Хрвати (Јањевци) којих је било 64,9%, док је Срба било 34% становништва.
Ранији пописи
уредиКистању је претходно попису становништва 1981. у Југославији прикључено Кистање Село. До пописа 1981, Кистање и Кистање Село су евидентирани као одвојена насеља.
Националност[7] | 1991. | 1981. | 1971. | 1961. |
Срби | 1.980 | 1.835 | 648 | 460 |
Југословени | 23 | 111 | 24 | 1 |
Хрвати | 9 | 15 | 21 | 63 |
Словенци | 2 | 1 | 1 | |
Мађари | 1 | 1 | ||
Роми | 1 | |||
Црногорци | 1 | |||
Македонци | 1 | |||
остали и непознато | 9 | 12 | 6 | |
Укупно | 2.021 | 1.976 | 702 | 529 |
Демографија[7][8] | ||
---|---|---|
Година | Становника | |
1961. | 529 | |
1971. | 702 | |
1981. | 1.976 | |
1991. | 2.021 | |
2001. | 1.752 | |
2011. | 1.909 |
- Кистање Село
Националност[7] | 1971. | 1961. |
Срби | 1.460 | 1.697 |
Југословени | 17 | |
Хрвати | 3 | 1 |
остали и непознато | 10 | 2 |
Укупно | 1.473 | 1.717 |
- Попис 1991.
На попису становништва 1991. године, насељено место Кистање је имало 2.021 становника, следећег националног састава:
Родови
уредиУ Кистањима су до августа 1995. године живели православни родови: Безбрадице, славе Св. Георгија; Бијелићи, славе Св. Василија; Бијељци, славе Св. Николу; Бјелановићи, славе Св. Врачеве; Бокуни, славе Св. Стефана; Вујасиновићи, славе Св. Стефана; Вукчевићи; Гњидићи, славе Св. Николу; Груловићи, славе Св. Николу; Добрићи, славе Св. Георгија; Дубајићи, славе Св. Георгија; Илијашевићи, славе Св. Георгија; Јерковићи, славе Св. Георгија; Јолићи, славе Св. Јована; Карановићи, славе Св. Николу; Королије, славе Св. Јована; Крнете, славе Св. Јована; Кутлаче, славе Св. Јована; Лалићи, славе Св. Николу; Љубовићи, славе Св. Георгија; Мажибраде, славе Св. Андреја Првозваног; Малешевићи, славе Св. Јована; Мартићи, славе Св. Јована; Масникосе, славе Св. Георгија; Матијевићи; Мацуре, славе Св. Архангела Михаила; Машићи; Медићи, славе Св. Николу; Николићи, славе Св. Георгија; Новаковићи; Огњеновићи, славе Св. Јована; Пекићи, славе Св. Николу; Перићи, славе Св. Георгија; Поповићи, славе Св. Николу; Рељићи, славе Св. Стефана; Старчевићи, славе Св. Архангела Михаила; Ступари, славе Суботу Св. Лазара; Таузи, славе Св. Јована; Тишме, славе Св. Јована; Торбице, славе Св. Стефана; Траживуци, славе Св. Јована; Ћалићи, славе Св. Јована; Ћосићи, славе Св. Стефана; Угрчићи, славе Св. Николу; Цвјетковићи, славе Св. Георгија; Чотре, славе Св. Јована; Шарићи, славе Св. Николу; Штрпци, славе Св. Николу; Шуше, славе Св. Стефана.
Религија
уредиУ Кистањама се налазе два храма Српске православне цркве, Св. Николаја из 1537. (поред које је сахрањена најстарија сестра Николе Тесле, Ангелина и њен муж Јово)[9] и Св. Ћирила и Методија из 1891. Код Кистања, на ријеци Крки, налази се манастир Крка (подигнут 1350. године, као задужбина српске принцезе Јелене, сестре цара Душана, а посвећен је Арханђелу Михаилу).
У Кистањама су такође две римокатоличке цркве — Приказања Блажене Дјевице Марије (Луца) из 1895. и Светог Николе из 2000. године (саграђена Јањевцима уз велику помоћ државе и имућних сународника).
Спорт
уредиДо 1995. године у Кистањима је постојао фудбалски клуб Буковица, који је угашен због протеривања Срба из Кистања. Клуб је 2004. обновио свој рад[тражи се извор] али је убрзо поново угашен. Колонизовани Јањевци су 1998. основали НК Јањево.[тражи се извор]
Познате личности
уреди- Цвијан Шарић, православни свештеник, заштитник православља, вођа Морлака, харамбаша са чином сердара
- Мирко Королија, српски књижевник и политичар
- Симо Дубајић, борац НОР-а, мајор ЈНА
- Весна Дамјанић, новинарка, ТВ водитељ.
Види још
уредиГалерија
уреди-
Православна црква Светих Кирила и Методија
-
Православна црква Светог Николаја у Безбрадицама
Референце
уреди- ^ „Општина Кистање 2011.”. dzs.hr.
- ^ „Први резултати пописа 2021. године”. popis2021.hr. Архивирано из оригинала 14. 01. 2022. г. Приступљено 17. 1. 2022.
- ^ Квадратура круга: Кистање
- ^ Croatia
- ^ Ратко Дмитровић - Крст на крижу (Новости, 2016)
- ^ „Попис становништва 2011.”. Државни завод за статистику РХ. 2011. Приступљено 16. 4. 2013.
- ^ а б в Савезни завод за статистику и евиденцију ФНРЈ и СФРЈ: Попис становништва 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. и 1991. године.
- ^ Попис становништва 2001., Приступљено 9. 4. 2013.
- ^ Српско коло, септембар 2018, бр. 34, Кистањски заласци Сунца, стр. 30. 2018. Архивирано из оригинала 07. 12. 2018. г. Приступљено 07. 12. 2018.
Спољашње везе
уреди- Моје Кистање
- Тромеђа: Кистање Архивирано на сајту Wayback Machine (12. јул 2013)
- Епархија далматинска: парохија Кистање
- Кистање- са православне цркве на Божић скинута застава Српске православне цркве (РТРС, 7. јануар 2011)
- Скинута застава СПЦ са цркве у Кистању (РТРС, 6. јануар 2012)[мртва веза]
- Квадратура круга: Кистање (РТС, 19. октобар 2013) на сајту Јутјуб
- „Изгледа као да је поново прошао рат” Српске куће у Хрватској обијене на Ускрс, врата разваљивали секиром (Блиц, 10. април 2018)
- Путокази: Кистање (Бањалучка хроника, 30. август 2019) на сајту Јутјуб